![Ar šo mikroautobusu radinieki brauca uz cita radinieka bērēm. Netālu no degvielas uzpildes stacijas Ainažos vadītājs nenovaldīja busiņu un tas ietriecās kokā. Mediji toreiz vēstīja, ka negadījuma vietā darbojās trīs mediķu brigādes. Diemžēl divi pasažieri sirmgalvji gāja bojā.](https://lastatic.ams3.cdn.digitaloceanspaces.com/2021/05/autoavarija_TV3_11.jpg)
Traģisks negadījums kafijas krūzes dēļ. Braucot uz bērēm, busiņa avārijā iet bojā divi sirmgalvji 42
Artis Drēziņš, “Latvijas Avīze”, AS “Latvijas Mediji”
Vidzemes rajona tiesa Madonā piesprieda trīs gadu un desmit mēnešu nosacītu cietumsodu 78 gadus vecam sirmgalvim Jānim par ceļu satiksmes negadījuma izraisīšanu, kā rezultātā divi cilvēki gāja bojā un vairāki vidēji smagi un smagi cieta.
Bet, tēlaini runājot, uz apsūdzēto sola līdzās sirmgalvim vajadzēja atrasties arī… kafijas krūzei.
Sekojot šai tiesvedībai, atcerējos kolēģa autožurnālista Ata Jansona bieži rakstīto: vadot automobili, neaizraujieties ar blakus darbībām un priekšmetiem, nebakstiet telefonu, neēdiet, necilājiet kafijas krūzīti utt.
Tajā nelaimīgajā 2020. gada 8. septembra dienā radi busiņā “Volkswagen Multivan” braukuši uz radinieka bērēm. Pie stūres sēdies Jānis, viņam blakus – māsīcas dēls Pēteris, aizmugurē – otrs māsīcas dēls Ansis, māsīca ar vīru un māsa.
Iebraukuši degvielas uzpildes stacijā, kur paņēmuši našķus un kafiju. Kafijas krūzi Pēteris nolicis starp priekšējiem sēdekļiem. Vienā brīdī krūze sasvērusies, Pēteris mēģinājis to satvert, bet tas neizdevies.
Busiņa vadītājs Jānis gan mēģinājis viņam palīdzēt, gan izvairīties no iespējamās apliešanās ar karsto dzērienu. Tālākais bijis vien daži mirkļi.
Stūre sagriezusies, busiņš iebraucis pretējā braukšanas joslā, pārtraucies pāri grāvim, krūmiem un ar purngalu ietriecies kokā un pēc tam ar sāniem atsities pret vēl citu koku.
Kā vēlāk noskaidrojās, ātrums bijis atļautais un neliels – 44–53 km/h, bet sekas – traģiskas. Neraugoties uz to, ka visi bijuši piesprādzējušies, divi sirmgalvji – vadītāja Jāņa māsīca un viņas vīrs – gāja bojā.
Visticamāk, abiem liktenīgais izrādījies sāniskais trieciens pret koku, viņi arī sēdējuši tajā pusē.
Jāņa māsa guva smagus miesas bojājumus, bet abi māsīcas dēli – vidējus miesas bojājumus, bet pats Jānis ticis sveikā cauri praktiski bez fiziskiem miesas bojājumiem, taču pārdzīvojumi par notikušo sašķobījuši viņa veselību pēc tam.
Likums paredz, ka sods par ceļu satiksmes negadījuma izraisīšanu, kā rezultātā gājuši bojā vairāki cilvēki, ir 3–12 gadu cietumsods, tiesa, iespējams piemērot nosacītu cietumsodu. Šajā tiesas sēdē neviens nevēlējās, lai Jāni ieliktu cietumā.
Prokurore Sandra Kalniņa, kura bijusi arī notikuma vietā, norādīja, ka Jānis jau no paša sākuma atzinis vainu, sadarbojies, iepriekš nav sodīts un ir pozitīva personība, gribējis ar visiem izlīgt.
Prokurore lūdza noteikt četru gadu nosacītu cietumsodu un transporta līdzekļu vadītāja tiesību atņemšanu uz pieciem gadiem.
Advokātei Diānai Krūmiņai-Vildavai pēc prokurores runas nebija daudz ko teikt, kā vienīgi to, ka varētu noteikt minimālāko cietumsodu, bet tiesību atņemšanas laiks neesot būtisks, jo Jānis tāpat diez vai kādreiz vēl sēdīšoties pie stūres sliktās veselības dēļ.
Apsūdzētais vadījis automobili kopš 1962. gada un līdz traģēdijai negadījumus neesot izraisījis. Vēl advokāte lūdza noraidīt viena cietušā kompensācijas pieprasījumu, jo tas neatbilstot morālā kaitējuma saņemšanas mērķim.
Tiesvedība un tikšana līdz tai būtu bijusi daudz vienkāršāka, ja viens no cietušajiem – Ansis – nebūtu pieprasījis morālo kaitējumu par savu vecāku nāvi.
Viņa brālis Pēteris izlīga ar apsūdzēto, tāpat apsūdzētā māsa, kuri naudu nepieprasījuši. Civiltiesiskie apdrošinātāji Ansim jau par viņam nodarītajiem vidēji smagajiem miesas bojājumiem ir apsolījuši 7009 eiro.
Tikpat daudz viņš lūdza piedzīt no apsūdzētā par katru no vecākiem. Anša motivācija: viņš dzīvojis pie vecākiem, kas viņam palīdzējuši finansiāli atgūties no lieliem parādiem, izglābuši no daudzām dzīves situācijām, bet tagad šīs palīdzības vairs nebūšot un tāpēc tagad jūtoties kā pie sasistas siles. Arī pats vēl staigājot pie ārstiem un klibojot.
“Es jau daudz neprasu: tikai tik daudz, lai varētu uzsākt dzīvi pareizi un nebūtu jāiet pret likumu,” tiesā sacīja Ansis.
Tiesnese Kornēlija Poča piesprieda apsūdzētajam trīs gadu un desmit mēnešu nosacītu cietumsodu, tiesību atņemšanu uz pieciem gadiem un 2000 eiro morālo kompensāciju par labu Ansim.