![Kristaps Neretnieks aizpērn Tokijā kļuva par pirmo Latvijas jātnieku pēc neatkarības atgūšanas, kurš startējis olimpiskajās spēlēs, kvalificējoties finālam un ierindojoties 23. vietā.](https://lastatic.ams3.cdn.digitaloceanspaces.com/2023/03/Neretnieks_10-800x534.jpg)
Latvijas spēcīgākais konkūrists Kristaps Neretnieks sekmīgi sācis kvalifikācijas posmu Parīzes olimpiskajām spēlēm 2
Ilmārs Stūriška, “Latvijas Avīze”, AS “Latvijas Mediji”
Latvijas spēcīgākais konkūrists Kristaps Neretnieks sekmīgi sācis kvalifikācijas posmu Parīzes olimpiskajām spēlēm.
“Salīdzinot ar iepriekšējo olimpiskās kvalifikācijas ciklu, esam izdevīgākā pozīcijā – vairāk zirgu, ļoti labs jaunais zirgs Palladium, esam smagi strādājuši. Kvalifikācijas punkti jāvāc līdz gada beigām, sākums ļoti labs,” “Latvijas Avīzei” gandarījumu pauž Neretnieks. Viņš kopš novembra lielākoties uzturas Apvienotajos Arābu Emirātos, kur ik nedēļu notiek dažāda mēroga sacensības, latvietis izcīnījis vairākas uzvaras, tostarp piecu zvaigžņu jeb augstākās kategorijas mačos.
Šogad Kristaps Neretnieks paguvis startēt ar astoņiem zirgiem. “Iepriekšējā olimpiskajā ciklā lielos maršrutus varēju lēkt principā tikai ar Moon Ray, tagad trīs gadus strādāju ar uzbeku ģimeni, šie zirgi pieder viņiem, arī Valour, ar ko startēju Tokijā. Man ir arī daži savi zirgi. Esam lielāka komanda, kopā desmit zirgi, Eiropā gaida vēl divi labi,” stāsta 33 gadus vecais konkūrists.
Labākais potenciāls ir deviņus gadus vecajam Palladium, ar kuru sākts lēkt lielajās sacensībās un kurš tiek gatavots augstākajiem šķēršļiem (160 centimetri). Palladium ir Moon Ray radinieks – centīgs, akrobātisks, atlētisks. Arī Valour joprojām ir olimpiskais potenciāls, tagad ar viņu veiksmīgi startē Kristapa trenētais uzbeks. “Viens šajā sportā nekur tālu nevari tikt, ja vien nav bagāta aizmugure. Tāpēc ir jāsadarbojas, jātrenē – jo lielāka komanda, jo spēcīgāki esam. Pirms četriem gadiem biju viens, pliks un nabags, tas, ko ar Moon Ray izdarījām, bija fenomenāli, bet tas ir atsevišķs gadījums. Tie sasniegumi atvēra ļoti plašus ceļus, sākās sadarbība ar uzbekiem, aizbraukšana uz olimpiskajām spēlēm arī radīja jaunas iespējas,” skaidro Kristaps Neretnieks.
Tuvajos Austrumos Krievijas karš Ukrainā nav īpaši nozīmīga aktualitāte. “Ar vietējiem esmu runājis, viņiem nav tādu jūtu (kā mums). Jā, ir žēl Ukrainas, bet stipri tālu no tā, nav tāda vēsture, ka lielais kaimiņš uzbrūk un ēd nost,” atzīst Neretnieks.
Starptautiskā olimpiskā komiteja (IOC) meklē ceļus, kā sportā atgriezt agresoru valstu sportistus. “Manā disciplīnā jāšanas sportā no Krievijas un Baltkrievijas neviens nav tik spēcīgs, lai spētu kvalificēties Parīzes olimpiskajām spēlēm, tā ka man ar viņiem noteikti nebūs jāsacenšas. Šobrīd sacensībās viņi nedrīkst piedalīties, bet ir atraduši veidus – daži startē zem Palestīnas karoga, vēl zem kāda cita. Meklē iespējas,” novērojis Kristaps Neretnieks, uzsverot, ka IOC sasteigusi notikumus un, karam ritot, agresoru sportistu startēšana kopā ar civilizēto pasauli nav apspriežama.